– Se storkene komme i flokke og gå i afstand efter ploven.


Det havde man aldrig forud tænkt sig.


hjemmet er bedst, selv i kælderen!


ser De ikke, at jeg er tøjret!


Det var Østenvinden, han var klædt som en kineser.


Slægtninge og tyende stode om ham


På slottet var der ordentligt pudset op!


Jo gærdestavene de vidste rigtig nok god besked med deressnip snap snurrebasselurre


Der lugter så yndigt deroppe!


da de var allerflest, blev et par af dem kede af farten.


Så skulle kunstfuglen synge alene.


Jeg er gammel hedning, romerne og grækerne kaldte mig drømmeguden


Lad først de tolv komme vel ind


Det gjorde godt at komme i land.


Hun veed jo ikke, hvad hun gjør


Der laae de nu og vendte opad!


Men han må ikke komme mig for nær


for Ib var der i nødden kun den sorte muld.


Jeg håber, du falder i havet!


Det kan jeg godt lide!


Ja det var da poetnaturen, der fik mig over i det lille dyr


Der skal vi ind igennem!


Det er en slem ting med din moder


Hør, hvor kneveren går på dem!


Du er foræret bort!


Hun har villet varme sig


Gulvtæppet var tykt og blødt, som et mos.


Før dag stod han op, kyssede os alle til afsked og drog bort.


Og hun gav hende sit smukke hår og fik den gamles snehvide igen.


Og så døde han, det var også noget


Næste dag fik han støvler at gå med, og klæder som var pæne


Der var ikke et menneske at se på gaden.


jeg skal synge om ondt og godt, der rundt om dig holdes skjult!


Det var rigtige prinser


Og så var hun den gamle kone igen


Den Rose og den Nattergal skulde Prindsessen have.