Præsten talte, en salme blev sunget.


Der kan hun da ikke blive liggende


Det du tror der er din lykke!


Der ligger den endnu


Venskab, men heller ikke mere!


nu er vi lige ved ham!


Og hvad her er stillet op


Dig vil jeg selv have til kone!


De kommer måske fra mistbænken!


Da åbnede sig Himmeriges port og englen førte den gamle kone ind.


Og høns og kyllinger trådte ind på møddingen, hanen kom med ryttertrin


han bestilte nok ikke meget, men holdt mange helligdage!


Det har jeg luret mig til og nu har jeg luret igen.


Og det knugede mig og tyngede mig


Og manden, som læste i bogen, vendte bladet


Det er to triller, som ikke er gode at stå på


Den tredje var en lille sort en


Den sorte muld var ham det bedste


Der fløj en svane hen over det rullende hav.


Så tier jeg, højstærede forening,jeg skylder dem at have deres mening


Menneskene kalder det slags.


Nu skal du just se fornøjet ud!


Det er en yndig tanke af dig


Skarnbassen eventyret eventyr af hans christian andersen h


Underligt suser den ned i skorstenen og ind i kaminen


Nu var den skipper og skulle ud at sejle


den regnes til det overnaturlige, ved jeg, og dog er jeg meget naturlig.


Det var grueligt at høre, og han sagde det så vist.


Hun drømte så sødt, og mens hun drømte, svandt livet bort


det er ligesom om man lå i en våd grøft!


Jeg hører ikke godt, jeg er syg i dag.


Og den røde klokkeblomst


Den lille pige hed Karen.


Hvis du var en fisk, hvilken fisk ville du så gerne være?


Ja, jeg skal sige kejseren, at det behager mig særdeles


– Jeg sidder tålmodig og stille!