Jeg skal lære dig versemål!


Du fortæller godt, min dreng!


Sådan har jeg aldrig før tænkt eller følt


Hvad var der sket? Hvad der sker så tit.


om dagen sov han ved snedronningens fødder.


Hvor han kommer, får man at høre hvad en trompeter er


Metalsvinet lå ubevægeligt, og det friske væld sprudlede fra munden


Det kommer ikke dig ved


Vi har endnu magten!


hver af dem blinkede som et par øjne, så milde, så klare.


Den foragtede blomst var en hel profet ved denne lejlighed.


men man måtte jo først belæres af ham, og det var så fornøjeligt.


der stod en bistade ud for døren, meget nyttig!


og skrabe tre gange med det venstre ben.


Jo det gør jeg rigtignok


Er det at føjte om!


Det halve hof var med


De kom med røgelse og kostbarheder.


livet er det dejligste eventyr!


nå, hvor hun skal smage!


Det lærer man ikke af at stå på loftet, selv i tyve år


nu er verden digtet ud, hvad skal jeg kunne digte ind!


Goddag, - mange tak


Der er ikke noget udenfor!


I hver boble så han lagt et fremtidssyn, skinnende, glimrende.


der lærer de visdom.


Det kunne jeg have sagt bedre


Månen skinnede dejligt klart


Men så må du lade dig kalde skygge af alle og enhver


Han var højbåren født og han blev højbåren begravet!


Det er en dårlig trøst!


Det var østenvinden, han var klædt som en kineser


Vesterport lukkes klokken tolv!


Alt er så fornøjeligt


Nu skal jeg leve!


Sandheden holdt verden sammen